- Hør nu på mig. - Af sted.
I begår en frygtelig fejltagelse! I...
Slip os fri lige nu!
- Skeksiserne dræbte min mor! - Vær stille!
Ellers bringer jeg dig til tavshed!
Du vil aldrig få mig til at tie!
Nå da...
I to paladiner.
Jeres tjeneste er ikke længere nødvendig. Tag tilbage til jeres nye Al-Maudra.
De her gelflinger har lige den livskraft, som vi har brug for.
- Få dem derind! - Vend dig om.
Også deres lille podling.
- Gå så ind! For sidste gang! - Kom så!
- Lad os tage af sted. - Gelfling!
- Kom så! - Gå så derind!
Stille! Gå så derind!
Af sted, gelfling! Hold op med at klynke!
Stille!
Nej!
Til Krystalslottet.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
- Hjælp! - Vær nådige, mine herrer.
- Hjælp os! - Gør det ikke, mine herrer.
Slip os fri!
Jeg har brug for hjælp!
Hjælp os!
- En eller anden! - Slip os fri!
Skeksiserne har Deet.
Og Brea.
Vi må gøre noget.
I har ingen anelse om det slemme, som skeksiserne vil gøre ved dem.
Vi lader ingen i stikken. Det lover jeg.
- Men vi må skynde os. - Kom.
- Vi rider! - Følg efter mig!
Pas på!
Hvad foregår der?
Hjælp! Vil nogen hjælpe os?
Hvor tager de os hen?
Vær nådige!
Stol på herrerne.
Du må lære at kontrollere dit temperament, skekVar.
Vi skulle hente gelflinger, ikke slå ihjel!
Jeg gjorde det nødvendige.
Jeg håber for din skyld, at kejseren er enig i det.
- Kejseren er overbærende. - Selvfølgelig.
Hvis der er noget, som vores kejser er kendt for,
er det sin barmhjertighed.
Hvorfor stopper vi?
- Hvad sker der? - Hvor er vi?
- Hvorfor står vi stille? - Jeg ved det ikke. Er der sket noget?
- Ned! - Skeksiserne!
Rian!
- Hvad sker der? - Rian? Rian er her!
Jeg hører, I leder efter mig!
Arrogante bagatel!
Hvad så? Er I for bange til at komme ud og møde mig?
Nu! Af sted!
Duk jer.
Brea.
- Kylan! - Vi er her.
- Vi får jer alle ud. - På en eller anden måde.
Hvad var det? Hvad sker der? Kom, vi må fortsætte.
- Skynd jer! - Pas på!
- Hvad laver du? - Knuser et skadedyr!
- Men vi står stille! - Det ved jeg!
Hvad laver den?
Hvad er den fæle tingest?
Det er et eller andet væsen! Forsvind, dit udyr!
Giv slip!
- Min vogn! - Ud, alle mand!
- Denne vej! - Kom så. Denne vej!
- Kom. Stop ikke! - Kom så.
Denne vej. Se jer ikke tilbage. Kom.
Stop ikke. Skynd jer. Sådan. Vi må af sted.
Du har reddet os.
Jeg har aldrig set sådan et væsen før!
Goddag.
Det her er Lore.
Han er min vogter.
Tak, Lore.
Du skal dø for denne uforskammethed, afskyelige gelfling!
Hvad laver du?
- Den er efter os! - Jeg befaler dig at stå stille!
Stop! Det er tæt nok på!
Hvad skal vi gøre?
- Vi må skynde os at flygte! - Endelig fik du en god idé!
Ja.
Kujoner!
Hej med dig.
Rian.
Brea!
Tak.
Du var så modig!
Det er ham.
- Det tror jeg, det er. - Det er det.
Godt, du klarede det.
- Det er Rian. - Morderen.
Forræder.
- Og en morder. - Det her er alt sammen hans skyld.
- Jeg bør tage af sted. - Du skal ingen vegne.
Så er det nok, paladiner.
Vi skylder Rian vores liv.
Han er ikke vores fjende, og skeksiserne er ikke vores venner.
Fortæl dem om det.
Alt, som skeksiserne har fortalt os, er løgn.
Men det er svært at genkende lyset, når man har tilbragt hele sit liv i mørke.
I dag... har I set et glimt af jeres herrers sande væsen.
Drømmefast med mig.
Se de hemmeligheder, som de skjuler for jer.
Fortæl sandheden til alle i Thra,
så vi endelig kan stå sammen imod vores sande fjende...
...skeksiserne.
Jeg vil drømmefaste med dig.
- Jeg vil drømmefaste. - Jeg vil drømmefaste.
- Jeg vil drømmefaste med dig.
Vores elskede Al-Maudra er død.
Og nu som traditionen byder,
vil vindsigterne aflevere seks stykker af hendes krone til seks Maudraer,
så de kan samles for at sætte den sammen igen
og placere den på den nye Al-Maudras hoved.
Ru Aiki
Ru A'ela
Ru Ada'a Ru
Ru Aiki
Ru A'ela
Ru Ada'a Ru
Gelflingerne har brug for en Al-Maudra, som ikke vil vige fra den sti,
som Krystallernes Herrer har vist os.
En ledestjerne i disse mørke tider.
Jeg skal være den Al-Maudra.
Prinsesse Seladon, din mor skal tilbage til Thra.
Begravelsesritualerne skal følges.
Det vil ikke ske.
- Men Al-Maudraen... - Var en forræder!
Vi vil statuere et eksempel af hende.
Vi brænder hende.
Skam dig!
Til ære for Thra.
Gelfling!
Gelfling fra Sten-i-skoven!
En af Krystallernes Herrer er blandt jer.
Giv mig vand! Giv mig mad!
Kom ud, og hent det til mig. Nu!
Hvad er det her? Jeg giver jer ordrer!
Gør, som jeg befaler!
Har I ingen respekt for herrerne?
Hvem kastede ferskenbær?
Hvem er så respektløs?
Jeg kan se jer!
Stenskovskrigere, jeg befaler jer at tage af sted!
Find den skyldige! Straf ham! Han skal straffes!
Bespottere!
Vanhellige!
Mit ansigt!
Hvor vover I? Jeg beskytter gelflingerne.
I skylder mig alt!
Vi skylder dig intet!
- Vi ved, hvad I gjorde! - Aftapper!
- Aftapper!
- Stop!
- Stop så! - Aftapper!
- Forsvind! - Så ond!
- Beskidte aftapper! - Nej!
- Aftapper! - Aftapper!
Væk, barbarer!
- Aftapper! - Stop så!
Forsvind!
- Aftapper! - Aftapper!
- Du er ikke nogen herre! - Aftapper!
Stop!
Generalen og ritualmesteren er vendt tilbage...
...uden de lovede frivillige.
- Kejseren vil ikke bryde sig om det. - Nej.
- Det her bliver spændende. - Kom så.
Resten burde være samlet nu.
Før de satte kurs mod Krystalørkenen,
advarede prinsesse Brea os om, at vi skulle aftappes på slottet.
- Det tror jeg ikke på! - Det gjorde ingen af os.
Ære være Thra! Vi blev reddet af to vagter.
Rian og Gurjin.
Da vi drømmefastede, så vi sandheden, og vi lovede at dele deres historie.
Han fortæller måske sandheden.
Men Rian er syg. Skeksiserne passer på os gelflinger.
Jeg kan ikke drømmefaste deres minder, men satte mit liv på spil for sandheden.
Herrerne dræbte Al-Maudraen!
Generalen tog hendes liv med sin klinge!
- Og jeres våbensøster, Mira. - Ja.
Hun blev dræbt. Men ikke af Rian!
Skeksiserne aftappede hendes livsmod med krystallen.
- De ondskabsfulde makrakker! - Bedrageriske kryb!
- Vi må rejse os for vores faldne vagt! - Ja!
Ja! Spred budskabet, og bevæbn jer. Vi indtager slottet i nat!
- Ja! - Ja!
Vi er gået i en evighed.
Stopper Lore aldrig for at hvile sig?
Skal sten hvile sig?
De ligger jo normalt bare stille.
Ja...
...men ikke Lore.
Desværre ikke.
Ovr! Sikke en udsigt!
Hvad er det?
Krystalørkenen.
Den er smuk!
Man siger, at det er flyvesand.
At krydse ørkenen til fods vil være som at gå på vandet.
Vi bør slå lejr for natten.
- Vi vågner måske med en god idé. - Ja.
- Jeg tænder et bål. - Det ligner...
- Hup? Hjælp mig med at finde noget træ. - Hup!
- Skal du brokke dig over alting? - Jeg kan ikke gøre for, at alt er slemt.
Vi er ikke i Sog længere.
Jeg havde aldrig troet, at jeg ville have så meget hjemve som nu.
- Men her er nu smukt, ikke? - Jo.
Jeg bliver ved med at tro, at hvis jeg vender mig hurtigt nok om,
vil jeg se min mors ansigt.
Eller hvis jeg lytter godt nok efter,
vil jeg høre hendes stemme.
Men det vil jeg ikke.
Det gør mig ondt, Brea.
Seladon havde ret. Det hele er min skyld.
Jeg må tilbage til Ha'rar.
Jeg kan ikke lade hende ligge der på gulvet.
At tage tilbage nu hjælper ikke nogen.
Jeg burde være der for at begrave hende.
Og sende hendes livsmod tilbage til Thra. Og have ceremonier.
Vi kunne måske have vores egen ceremoni lige her.
Det ville hjælpe.
- Mange tak. - Sådan gør venner.
Vi hjælper.
Du er en sand ven.
Langhals! Der er du jo.
Moder Aughra, jeg kan se, at dine øjne er blevet åbnet igen.
Ja. Jeg hørte Thras sang til trods for dine gåder.
- Men du fandt alligevel dine svar. - Alle bortset fra et.
Hvordan det hele slutter.
Mange brikker på brættet,
mange forskellige muligheder.
Aughra skal vise alle vej, så vi får den bedste afslutning.
Som at vogte fizzgig.
Og hvor fører min vej hen?
Til sandet for at møde jægeren.
Jeg kan ikke bekæmpe min mørke halvdel.
Du finder en måde.
Men ikke uden offer.
Og hvis jeg slår fejl?
Så er Thras helte fortabte.
- Jeg vil gøre en ende på jagten. - Godt.
Skynd dig. I mystikere er ikke kendt for jeres hurtighed.
Vi har meget at gøre.
Og hvor tager du hen?
Til Sten-i-skoven...
...for at afværge en frygtelig fejl.
Mødes vi igen, Aughra?
Visse ting kan end ikke Aughra se, gamle ven.
Liv og død er en cirkel...
...ikke en lige linje.
Der er ingen afslutning,
ingen begyndelse.
I dag er vores elskede Al-Maudra vendt tilbage til Thra.
Selv om vi ikke kan være der og vise hendes livsmod vejen hjem...
...vil vi synge og lade vinden føre hendes minde videre.
Jeg vil binde dine ord til et drømmesting.
Alle, som finder dette frø, vil kende hende, som du gjorde.
Tal til de døde.
Del dit bedste minde,
så vi alle vil lære hendes godhed at kende.
Jeg...
Jeg ved det ikke. Jeg...
Havde hun en yndlingssang?
- En yndlingsvittighed? - Mad?
Havde hun et yndlingssted?
Jeg ved ikke, hvor jeg skal begynde.
Min far var ikke, hvad man ville kalde en kærlig person.
Jeg var en soldat, ikke en søn.
Sådan føltes det i hvert fald.
Men da vi kæmpede imod jægeren...
...og gobblerne...
...os to, skulder ved skulder...
...var jeg pludselig begge dele.
Alt, han havde forsøgt at lære mig, gav pludselig mening.
Hans sidste ord var: "Vær modig."
Så det vil jeg være...
...for min kaptajn...
...for min far.
Mor sagde ofte: "Jeg elsker dig."
Som regel lige før hun fik mig til at gøre noget kedeligt.
"Jeg elsker dig. Stå op nu."
Eller: "Jeg elsker dig.
Hent lige den rapport om vekseldrift."
Jeg troede, det var noget, som alle mødre skulle sige.
Men da jeg så ind i hendes øjne,
da hendes lys brændte ud...
...gik det op for mig...
...at hun havde ment det hver eneste gang.
Jeg elskede dig med hele mit væsen.
Undskyld, at det ikke var nok.
Uhumsk forræderi!
Forræderiske gelflinger! I skal aftappes for det her!
- Slip mig fri! - Så vil vi nyde jeres livsmod!
- Nej! - Jeg håber, I smager bedre, end I slås.
Vær nådig, min herre!
Vær nådig!
Vindsigterne er fløjet. Jeg er tilbage med min del af Den Levende Krone.
Stenskovs-klanen kommer Vapra til hjælp i nødens stund.
Maudra Fara.
Hviskebækken er gået over sine bredder, siden vindsigterne fløj.
Fortæl mig sandheden.
Hvordan døde hun?
Min mor nægtede at give skeksiserne deres frivillige.
Hun trodsede dem
og betalte prisen for sin ulydighed.
Så rygterne er sande.
Din mor var mægtig.
Hun flygtede aldrig fra en kamp, og hun var altid retfærdig.
Hun håndterede sandheden, som en Stenskov håndterer en økse.
Vi havde stor respekt for hende, og vi vil hævne hende.
Nej! Skeksiserne er vores herrer. Vi må ikke trodse vores herrer.
Deres straf var ikke hårdere, end hvad hendes forbrydelse krævede.
Du er ude af dig selv af sorg, yngling.
Jeg er ikke en yngling!
Jeg var der. Jeg så, hvad der skete.
Mange af dine paladiner rejser rundt og fortæller en helt anden historie.
Skeksiserne tager vores livsmod.
- Aftapper os for vores livskraft! - Løgne!
Al-Maudraen var en forræder!
Hun forrådte de syv klaner!
Du taler som en vanvittig.
Jeg taler...
...som Al-Maudraen.
Hvor er alle de andre?
Se lige det rod.
Ingen vagter?
Holder ingen udkig, efter hele klanen gjorde oprør?
Ubesindige skarn!
Det er godt.
Det er bedre.
Det er det bedste.
Hvad er der i vejen? Har alle mistet forstanden?
Og nu offentlig urinering?
Overkammerherre, har du ikke hørt det?
Undskyld mig.
Generalen dræbte Al-Maudraen.
- Generalen? - Ja.
- Efter kejserens befaling? - Nej.
Ingen befaling.
Og så gjorde slotsvagterne oprør imod os.
Vi knuste dem!
Det er længe siden, at jeg har oplevet
den berusende spænding ved bevæbnet kamp.
Kejseren må være meget vred på generalen.
Jeg får måske mit sæde tilbage ved kejserens side.
Ja?
Kom. Se selv.
Sikke et festmåltid!
Jeg er overvældet af iver! Sikke en begejstring!
Åh ja. Se!
Søde livsmod!
Lækkert!
Det er så godt.
Livsmod overalt.
Men som jeg var ved at sige,
livsmod passer meget bedre sammen med grillet tryne.
Hørt!
I spekulerer nok på, hvordan vi fik så meget livsmod.
Det er en herlig historie.
Da vagterne var overmandet, begyndte vi at aftappe dem.
Og nu fylder vi os med livsmodet!
Bare rolig. Vi beholdt podlingerne.
Stop!
Stop musikken! Jeg har nyt!
Frygteligt nyt! Stop!
Stop festivitassen!
Overkammerherre. Jeg kan se dig, men ingen Rian.
Hvad har du at sige, før jeg straffer dig for dine mislykkede forsøg?
Mens I fester, gør gelflingerne i Sten-i-skoven oprør.
En hel klan har bevæbnet sig mod skeksiserne.
Jeg var midt i en ophedet kamp.
Jeg var i stor fare.
Jeg kæmpede en brav kamp for at rapportere det her til jer.
Sten-i-skoven siger du?
Ja. På grund af generalens voldelige brøler.
Nonsens.
SkekVar dræbte Al-Maudra mod kejserens ønske.
Han er skyld i alt det her. Ordenen er forstyrret!
Generalen har befriet os.
Aldrig igen skal skeksiserne lade, som om vi holder af de usle gelflinger.
Vi vil tage det, som er vores uden at spille komediespil.
Vi vil herske i al evighed!
Men kejser...
Kejser.
Overkammerherren har måske uforvarende givet os vores næste måltid.
Stenskovens oprør er grund nok til
at tage dem ud af deres landsby og ind i vores spisekammer!
- Vi må have mere livsmod! - Mere livsmod!
- Mere! - Mere!
- Mere livsmod! - Mere livsmod!
Mere!
Mere livsmod!
Hvad lugter du af, overkammerherre?
Ferskenbær! SkekSil stinker af det.
Tag et bad, overkammerherre.
Ulækkert!
- Du stinker! - Smut!
- Du stinker! - Smut så!
Beskidt! Ud!
Væk med dig!
Ja. Væk med dig, overkammerherre.
Fjern din grimme lugt fra os!
Slip!
Slip mig fri!
Slip os fri!
Tab ikke håbet, paladin.
Prinsesse Tavra.
- Du er i live. - I øjeblikket.
Det gør mig ondt med din mor.
Hvad med min mor?
Du ved det ikke.
Hun trodsede skeksiserne. Hun ville redde os, men...
Men hun er væk.
Så døde hun, mens hun gjorde sin pligt.
Som hun altid gjorde.
Hun beskyttede gelflingerne.
Vi må være stærke, paladin.
For Al-Maudraen.
Maudraer...
...som vi havde forventet,
Maudra Argot af Grot er ikke kommet,
men sendte sit stykke af kronen hertil med sin velsignelse.
Så det sammenføjer jeg med mit.
Nu må I levere jeres velsignelser
af min kroning.
Spriton velsigner Al-Maudraen.
Sifa velsigner Al-Maudraen.
Dousan velsigner Al-Maudraen.
- Stenskoven nægter. - Hvad?
Maudra Laesid.
Drenchen nægter.
Åh nej.
Det her er aldrig sket før.
Jeg er den ældste datter af den faldne Al-Maudra,
arving til Vapran-tronen,
nummer et i tronfølgerækken.
Al-Maudraen har ikke altid været Vapran.
Men skeksiserne bestemte det sådan.
- Ja. - Skeksiserne indespærrer vores børn...
...og tager vores liv til gavn for dem selv.
En krig er på vej. Seladon er ikke den rette til at lede os.
Det er min mors krone. Den tilhører mig.
Jeg ville have fulgt hende ind i en spytterrede, men ikke dig.
Jeg udfordrer Seladon...
...for Den Levende Krone
- Fara, gør det ikke. - Lad os ikke handle overilet.
Lad os vente på det rette tidspunkt.
Maudra Fara, vil du ikke genoverveje det? Vi kan ikke modstå skeksiserne.
De er få, og vi er mange.
Vi kan kæmpe! Jeg vil føre os til sejr!
Men skeksiserne er udødelige.
Hvordan kan man vinde over en fjende, som ikke kan dø?
Maudra Fara har udfordret Seladon til en dyst.
Hun har ret til at bestemme hvilken slags.
Luftdyst.
Prøver og dyster er skeksisernes skikke, ikke gelflingernes.
Hvordan er vi kommet hertil?
Pas på, Fara.
Seladon er meget klog. Hun overlader intet til tilfældighederne.
Jeg er helt sikker på, at mine vinger er stærkere end hendes.
Jeg accepterer.
Luftdyst.
Vinderen får kronen.
Naturligvis.
Jeg vil ikke nyde at vinde over dig... yngling.
Rolig, Lore.
Hvad er det?
Dousan.
Jeg har aldrig mødt en Dousan før. De rejser næsten aldrig væk fra ørkenen.
Dousan er den eneste klan, som ikke må være slotsvagter.
Skeksiserne fortalte os, de tilbeder døden.
Han ser sjov ud.
Gidakai kae.
Til den store helhed.
Må de døde blive ét med Thra igen.
Må vi føle deres tårer i regnen og deres varme i solenes stråler.
Selv om de er væk, er de stadig hos os.
Det var smukt.
Men overfladisk sammenlignet med dybderne af dine følelser.
Jeres sang blev båret hen til os på ørkenvindene.
Vi hørte dens melodi og blev meget bevægede.
Disse dødsfald var meget vigtige for jer. Sandt?
Vi har oplevet mange tab.
Venner, forældre...
...selv Al-Maudraen.
Ja, vi hørte om hendes bortgang.
Vindsigterne har fløjet.
Hun var min mor.
Det burde jeg have vidst, prinsesse.
Jeg hedder Rek’yr.
Sandmester i det 7. tørland
Jeg hedder Brea.
Værsgo. En simpel amulet.
Den er lavet af Moog-knogle for beskyttelse.
Hvis jeg eller nogen fra mit hold kan være til nogen hjælp...
Faktisk...
Vi er nogle stykker som gerne vil sikkert over Krystalørkenen.
Bennu og jeg vil gerne bære jer over.
Det ville være en ære at eskortere dig, prinsesse.
Tak.
Mine venner og jeg skal hen til Solenes Cirkel snarest.
I vil til Cirklen?
En forbandet ruin.
Farlig. Forbudt.
Lad mig følge jer til Brøndhovedet i stedet for.
- En grøn oase med krystal... - Nej. Er du bange, så glem det.
- Vi kan finde en anden vej. - Godt så.
Jeg vil eskortere jer så langt, som jeg kan.
Tak. Vi vil være dig evigt taknemmelig.
Vil du undskylde os?
Tak.
Hvad laver du?
Men stoler du ikke på Rek'yr? Hvorfor ikke?
For det første...
...er han en Dousan.
- De er besatte af døden. - De er ikke besatte.
Han gav dig knogler.
Jeg kan lide den.
Det tager jeg dit ord for.
Vi tager allernådigst imod dit tilbud.
Så sejler vi, når du beordrer det.
Sejler, når du beordrer det!
Jeg kan heller ikke lide ham.
Kom nu, Hup. Det bliver sjovt.
Så er det her, vi siger farvel.
Vi må antænde Modstandskampens Bavner.
Og fortælle sandheden til de syv klaner.
Kom her.
Farvel, Rian.
Pas på dig selv.
I lige måde... dristige Gurjin.
Det kan jeg lide. Dristige Gurjin.
Jagten fortsætter.
Vær ikke bange. Hun er blot et bange barn.
Hun er ingen trussel.
Har du valgt ruten for dagens luftdyst?
- Vi skal flyve i Raunips Pas. - En farlig rute.
Hvor mange triner er gået, siden den sidste dyst?
Jeg ved det ikke.
639 triner.
Det er en beklagelig situation.
Seladon er forsinket. Flere lege!
At slå sine vinger imod klipperne vil måske slå noget fornuft ind
i den lille, hovne prinsesse.
Vi har ventet længe nok.
Det er tydeligt, at Seladon ikke tør dyste imod mig.
Den Levende Krone er min.
Prinsessen.
Hun ligner en skeksis.
Loyale Maudraer.
Jeg er beæret over jeres tilstedeværelse på den dag, hvor jeg skal krones.
Du er ikke Al-Maudra. Ikke så længe vi ikke har dystet.
Eller har du glemt det?
Det husker jeg godt.
Jeg giver hermed afkald på Den Levende Krone.
Hvad? Er det så overstået?
Tag dit snuskede smykke, Fara.
Den her krone tilhørte min ven! Din mor.
Hendes forræderiske blod har for evigt tilsmudset Den Levende Krone.
Det, som engang symboliserede gelflingernes sammenhold,
er nu bare et trist levn fra et mislykket oprør.
Og derfor har jeg smedet en ny krone,
som symboliserer en ny fremtid for alle gelflinger.
Du besudler hendes minde med den vederstyggelighed.
Og du indbyder til ødelæggelse med dit uduelige higen efter krig.
Skeksiserne har i deres uendelige visdom
udpeget mig som Al-Maudra efter min mors død som...
Skeksiserne aftapper gelflingerne.
- Løgne. - Du bliver aldrig Al-Maudra.
Jeg er Al-Maudra.
Nej!
Jeg kræver retfærdighed.
Skeksiserne skal straffes for deres forbrydelser.
Jeg vil være Al-Maudra!
Du vil bøje dig.
Jeg vil aldrig bøje mig.
Så vil du krybe.
Fara!
Dette...
Dette er den splid, som min mor har sået.
Dette er den uundgåelige afslutning på oprøret.
Gelflinger bekriger gelflinger. Vi er på kanten af anarki!
Bøj dig for mig, Maudra Fara.
Og sammen vil vi bevise vores loyalitet over for skeksiserne
og slukke denne brand, før den fortærer os alle.
Som du brændte din egen mor.
Paladiner!
Eskortér Fara ud af paladset.
- Det behøves ikke. Jeg kender vejen. - Det gør jeg også.
Det er jer andre, som er fortabt.
Og hvad vil I tre vælge?
Orden...
...eller kaos?
Sådan her gør gelflingerne ikke tingene.
Det gør vi nu.